התחלתי את עבודתי בבתי אבות, בשנת 2008. תחילה בבתי אבות קטנים, ולאחר מכן עברתי לעבוד בבית אבות גדול יחסית באזור הצפון. נהנתי מאד לעבוד בעבודה קהילתית, פרטנית וקבוצתית עם הדיירים וכמו כן, נהנתי לעזור למשפחות של הקשישים, הן בליווי הרגשי והן במיצוי זכויותיהם מול המשרדים השונים.
ממה פחות נהניתי בעבודתי בבתי אבות?
מהאירועים החריגים האפורים, מהעובדה שלא תמיד יכולתי לעבוד לפי כללי האתיקה של המקצוע, משום שהייתי כפופה להנהלה שהעדיפה להסתיר (לא כל ההנהלות).
אך, כמובן, שלא ויתרתי והיכן שהיה צורך לדווח, התעקשתי לדווח גם אם זה עלה בביקורת כלפיי או אף בפיטורים.
מחסור בכוח האדם במחלקות והעובדה שלעיתים בעקבות כך, העבודה של הצוות המטפל הובילה לאותם אירועים חריגים. חוסר הרצון של הצוותים המטפלים לקבל הכשרה ולהתמקצע, רק מכיוון שהם היו צריכים להישאר עוד שעה על חשבונם.
כל זה, גרם לי בהדרגה לאבד רצון להמשיך לעבוד בבתי אבות.
במאמר זה, אני הולכת לסרוק את מצב בתי האבות בישראל, בדגש על בתי אבות סיעודיים. כמובן, שלא כל הבתי אבות בארץ נמצאים באותו מצב, יש יותר איכותיים ויש פחות, ואני הולכת לתת מידע כללי על מה שקורה בבתי האבות בארץ הן מהספרות והן מהנסיון האישי שלי.
המחסור בכוח אדם סיעודי בבתי אבות-
זה לא סוד, שהמחסור בכוח אדם בבתי האבות וגם בבתי חולים הוא גבוה. בעקבות כך, הטיפול הניתן לקשישים השוהים בבתי אבות סיעודיים הוא לעיתים לוקה בחסר. לראייה לכך, ציטוט ממאמר בגלובס-
בעתירה המינהלית נטען על-ידי איגוד בתי האבות בישראל כי צמצום מספר העובדים הזרים בישראל, באמצעות רשות האוכלוסין וההגירה, הביא למחסור גדול במטפלים סיעודיים לעשרות אלפי קשישים הזקוקים לכך. לטענת האיגוד העותר, ענף הבניין לא סבל מהמחסור בעובדים זרים, כי למדינה היה חשוב לפתור את מצוקת הדיור בארץ, אבל עשרות אלפי זקני המדינה הסיעודיים ותשושי-הנפש – נזנחו על-ידה.
עורכי הדין בומבך ורונן מוסיפים וכותבים, בשם בתי האבות, כי
האוכלוסייה בעולם, ובישראל בפרט, הולכת ומאריכה חיים. אך בד-בבד לא הוסבה לכך תשומת ליבם של מקבלי ההחלטות בישראל, ולא הושם הדגש על מציאת פתרון מערכתי-לאומי לטיפול באוכלוסייה המתבגרת.
תופעת ההתעללות בבתי אבות-
מבין אנשי הצוות נמצא כי כוחות העזר הינם קבוצת המטפלים הנמצאת בסיכון גבוה להגיע לידי התעללות בדיירים, כפועל יוצא מאופי עבודתם השוחק (שנאן- אלטמן וכהן, 2009).
מטפלים אלו הינם עובדים סמך מקצועיים, אשר נדרשים להפעיל מיומנויות בסיסיות בטיפול ועבודתם כרוכה בטיפול פיזי בזקנים, סיוע במילוי צרכיהם הנפשיים, החברתיים ושמירה על איכות חייהם.
במחקרים שבוצעו בארצות הברית ובישראל נמצא כי מקצוע המטפל בבתי האבות בישראל ובארה”ב, מאופיין במעמד נמוך, הכנסה מועטה, תנאי העסקה גרועים, היעדר אפשרויות קידום וביטחון תעסוקתי נמוך.
מה גורם למטפלים לתיסכול וכיצד ניתן להתגבר על כך?-
כל הנאמר לעיל, גורם לאנשים העוסקים במקצוע זה לתיסכול ומירמור רב. הם מגיעים לעבודה בחוסר רצון ואין להם מה שיגרום להם לרצון יותר גדול להתמיד בעבודה.
מוסדות, שהשכילו להבין זאת, מארגנים לאותם מטפלים ימי כייף, מצ’פרים אותם בבונוסים על עבודה טובה. לא יזיק גם לשלם שכר שהוא מעל שכר המינימום. כמו כן, אירגונים אשר יתנו יותר השתלמויות בתשלום לאותם מטפלים, יגרמו לכך שתהיה יותר היענות מצד המטפלים להשתתף באותה השתלמות.
עדות נוספת הגורמת לתופעת ההתעללות בבתי אבות נאמרה ע”י ד”ר טובה בנד וינטרשטיין, מהחוג למדעי זקנה־גרונטולוגיה באוניברסיטת חיפה.
במחקרים שקיימתי ב–16 השנים האחרונות אני עדה לסיכון הרב של אוכלוסיית הזקנים להתנהגות מתעללת ומזניחה”. לדבריה, מדובר באוכלוסייה התלויה באנשי הצוות וכפופה לנהלים ושגרת החיים במוסד.
תלות זו, בשילוב עמדות גילניות סטריאוטיפיות הרואות את הזקן כנטל, שקוף, ולא רלוונטי, מאפשרות במצבים מסוימים את קיומן של ההתעללות וההזנחה”,
היא אומרת ומוסיפה ש
פעמים רבות האווירה והאקלים הארגוני התובעני גורמים לשחיקה גדולה של הצוות, ללחץ ועומס טיפולי רב שיכול לגרום להעדר חמלה.
מי הגורמים האוכפים בעיה זו וכיצד?-
עוד בעיה שקשורה לתופעת ההתעללות בבתי האבות, מגיעה לא רק מצד הבתי אבות והמטפלים אלא גם מצד המשטרה והרשויות המפקחות. המשטרה מעודדת בני משפחה להגיש תלונות בנושא זה, במקרים רבים יש קושי להרשיע בשל חוסר בראיות. בנוסף על כך, מצבם הפיזי של הקשישים הסיעודיים אינו מאפשר להם למסור עדות, או שהם מפחדים להעיד בשל קרבתם ותלותם במטפלים.
על כן, הרבה פעמים גם העובדים המקצועיים שמגיעים לשוחח עימם, לא תמיד מקבלים מידע בנושא זה מהקשישים. חוץ מדיווח למשטרה, ניתן גם לדווח לפקידת הסעד האזורית, במיוחד כאשר מדובר במיקרים אפורים יותר, שלא ניתן לגבות מהקשיש או מסביבתו עדות ברורה לגבי חשד כלשהוא להתעללות.
גם לאחר דיווח לפקידות הסעד, לא תמיד המקרים מטופלים בצורה מיטבית, זאת עקב, העומס הרב על פקידי הסעד ועל העובדים הסוציאליים המטפלים בנושא זה.
על-פי נתוני משרד הרווחה בישראל, בטיפולו של כל עובד סוציאלי העוסק בתחום זה מאות תיקים. אחד המנגנונים החשובים להתמודדות עם התופעה הוא באמצעות פקיד סעד בשירות הזקן. עקב העומס, הטיפול לוקה בחסר ואין מספיק מעקב אחר מקרי ההתעללות המדווחים לפקידת הסעד.
יש לציין כי, קיים נוהל שהמעקב יהיה מצד וועדת ההתעללות המחויבת להתקיים אחת לשלושה חודשים על ידי חברי הוועדה למניעת התעללות המורכבת מהצוות הרב מקצועי של המוסד. חובה כמובן שישתתפו עו”ס, רופא ואחות, שאר העובדים המקצועיים, תלוי בהתאם למקרה המדווח.
מה הוא תהליך קבלת מטפלים לבית האבות?-
בנוסף לכך, קיימת תופעה בעייתית מאד בקרב קבלת מטפלים לבתי האבות. בעקבות המחסור בכוח העזר, אין תהליך מיון מוסדר ומקצועי לקבלת אנשים המעוניינים לעבוד כמטפלים בבתי האבות. בעקבות כך, כל מי שמעוניין להתקבל לעבוד כמטפל נכנס לעבוד, ללא בדיקה מעמיקה לגבי אישיותו ונסיונו.
בנוסף, מטפלים רבים שהתרשלו בתפקידם במוסד מסויים, פוטרו ועברו לעבוד במוסד אחר. הם התקבלו לעבודה עקב המחסור במטפלים.
יש לציין כי אם מדובר במוסד גדול – עם מספר מחלקות – במידה והמטפל חשוד ברשלנות מסוימת, הוא לא יפוטר מיד, בפעמים הראשונות, אלה יועבר למחלקה אחרת באותו בית אבות. זאת במטרה לשמר אותו, משום ששוב הבעיה שחוזרת על עצמה גם במקרה זה: אין מספיק מטפלים בעלי נסיון שירצו לעבוד בבית אבות.
פיקוח משרד הבריאות או רווחה–
תפקידי משרד הבריאות והרווחה-
משרדי הבריאות והרווחה, תפקידם להוציא נהלים למוסדות אשר תחת פיקוחן ולפקח עליהם בבקרות השונות. קיימים בתי אבות פרטיים אשר אינם מפוקחים על ידי המשרדים הללו והלקוחות משלמים עליהם באופן פרטי וקיימים בתי אבות אשר נמצאים תחת פיקוחם של משרדים אלו ורוב הלקוחות המגיעים אליהם מקבלים מימון דרכם.
משרד הבריאות מפקח על מוסדות לאנשים סיעודיים ותשושי נפש ומשרד הרווחה מפקח על מוסדות לעצמאיים ותשושים. אם אתם מעוניינים להכיר את המצבים התפקודיים השונים ומה תהליך המימון אליהם, מוזמנים להיכנס למאמר על מצבים תפקודיים בגיל השלישי.
חובת הדיווח-
כאשר קיים חשד כלשהוא לרשלנות או התעללות כלשהוא, חובה לדווח למשרד הבריאות או הרווחה בהתאם לבית האבות בו הקשיש שוהה.
משרד הבריאות או הרווחה, תפקידם ליצור קשר עם העו”ס האחראי וועדת ההתעמרות בבית האבות ולברר על המקרה. כמו כן, גם לעקוב אחר המקרה וכיצד הוא מטופל.
אם לומר את האמת, לא תמיד המעקב הזה נעשה, אך כן משרד הבריאות, בודק בבקרות אם חבריי וועדת ההתעמרות שזהו גם כן תפקידם, אכן מבצעים מעקב אחר מקרי ההתעמרות המדווחים.
הביקורת על משרד הבריאות-
בנוסף לכך, קיימת ביקורת של איגוד בתי האבות א.ב.א על התנהלות משרד הבריאות בבתי האבות:
אומר רוני עוזרי, יו”ר א.ב.א (איגוד בתי אבות ודיור מוגן בישראל), המייצג למעלה מ־200 בתי אבות ובתי דיור מוגן ציבוריים (מלכ”רים) ופרטיים שבהם מתגוררים כ־25 אלף דיירים.
“אך למעשה הוא משלם 30% מההוצאות בפועל של בתי האבות. הוא מבקש לחסוך כסף על חשבון בתי האבות הסיעודיים.
נוצר מצב שאלו שלא טובים – שורדים וקיימים. צריך להבין שלא מדובר בתת־תקינה. התקנים נכונים, אבל אין כוח אדם למלא אותם. אני מצפה שמשרד הבריאות ירים את הכפפה ויעשה שני דברים מיידיים:
יאשר עוד 2,000 עובדים זרים מתוך 5,000 שנדרשים לענף הסיעוד בתור התחלה ואחר כך יקים פורום בראשות כלכלן, שיקבע את תעריף יום האשפוז, שלא נגיע למה שהגענו עד עכשיו. כך גם הפושעים ידעו שיש להם מה להפסיד”.
מנתוני רקע של מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל בנושא טיפול סיעוד, עולה כי המערך לאשפוז גריאטרי ממושך מונה כ־21 אלף מיטות ב־333 מוסדות גריאטריים. כ־70% מהמיטות מאוישות במאושפזים הממומנים בידי משרד הבריאות על פי חוק. יתר המיטות ממומנות בידי המאושפזים ומשפחותיהם באופן פרטי.
כשני שלישים מבתי האבות בבעלות פרטית והיתר בבעלות ציבורית, אבל כולם פועלים על פי הנחיות מקצועיות של משרד הבריאות ומשמשים כזרוע התפעולית של משרד הבריאות, כלומר,
המדינה היא שמחויבת לתת לקשישים את הטיפול הסיעודי הטוב, ההולם והראוי בפרק האחרון של חייהם. היא שקובעת את ההנחיות הטיפוליות המחייבות באמצעות האגף לגריאטריה במשרד הבריאות, שמכתיב את ההנחיות ומפקח על ביצוען, והיא שנושאת בכישלון המתמשך.
לסיכום–
על פי נתוני הרשות לאוכלוסין וההגירה, במדינות מפותחות רבות קיים מחסור חמור מאד בכוח אדם מקומי בענף הסיעוד.
הדבר נובע בעיקר מקצב מהיר של הזדקנות האוכלוסייה ושינוי במבנה המשפחה, שהביאו לצמצום ניכר בכוח האדם הלא פורמאלי. לפי ניתוח מגמות דמוגרפיות, כלכליות וחברתיות מחסור זה ילך ויחמיר בעשורים הקרובים.
עקב כך, על קובעי מדיניות להתערב בכוחות השוק ולחפש פתרונות יצירתיים על מנת לייצב את רמת הביקוש וההיצע של כוח אדם בתחום הסיעודי. כמו כן, חשוב מאד שגם המשטרה תתייחס למיקרים המדווחים ביתר רצינות ולא תסגור כמעט כל תיק שמדווח לה ע”י בית האבות מחוסר ראיות.
יש להגדיל תקנים גם בקרב עובדי השירות הציבורי בתחום הזיקנה: פקידות סעד רבות יותר, משום שתפקידן חשוב ומכריע באיתור וטיפול במקרי התעללות בבתי אבות. הכשרות מטפלים בתשלום, יותר בונוסים, ימי כייף, פירגונים ויחס הוגן של הנהלת המוסד כלפי המטפלים. מיון קפדני של העובדים.
ובנוסף, שינוי אופן תשלום השכר לעובדים סוציאליים על מנת להמנע מניגוד אינטרסים:
עובדים הסוציאלים העובדים בבתי אבות, יקבלו את שכרם ממשרד הבריאות ולא ממנהלי בתי האבות. כך הן היו פחות חוששות להשמיע את קולן מחשש שיפטרו אותן. אך, בנתיים זה רק בגדר חלום
אלצהיימר – אחת מהמחלות הנפוצות בעולם, ועד היום חשוכת מרפא. למרות הופעתן של טכנולוגיות חדשות בטווח רחב של תחומים רפואיים; אנחנו עדייו רחוקים ממציאת הפתרון אשר יכול לזהות אלצהיימר בשלב הקדם קליני או להיפטר מהמחלה. אבל, ישנו מגוון רחב של חידושים טכנולוגיים בטיפול באלצהיימר;
חידושים המסייעים לחולים והופכים את חייהם לקלים יותר. הפעם נדבר על החידושים השימושיים ביותר אשר יכולים לעזור ליקיריכם לחיות חיים טובים יותר.
1. טלפון תמונות – אחד מהחידושים הפשוטים, אך המדליקים ביותר בטיפול באלצהיימר.
חולי האלצהיימר מתמודדים עם אבדן זיכרון הגובר לאורך זמן; מספרי טלפון הם בין הדברים הראשונים שהופכים למבלבלים עבורם. טלפון תמונות, כמו זה שבחנות האלצהיימר יכול לעזור מאוד במצבים אלו.
טכנולוגיה שימושית זו היא כמו גרסת הסמארטפון של חולי האלצהיימר. רבים מהדגמים כוללים את האפשרות לשמור מספר רב של מספרי חיוג לשירותי חירום והמספרים של יקיריהם.
במקרה של טלפון תמונות הזיכרון; המספרים הוחלפו בכפתורים גדולים בהם ניתן לשמור תמונות קטנות של אנשי הקשר הקרובים. המטופל יכול בקלות לבצע שיחת טלפון למספר הרצוי באמצעות לחיצה אחת על התמונה של האיש איתו הם רוצים לתקשר.
2. מכשירים לאיתור שוטטות
חולי האלצהיימר מפתחים נטייה לשוטט במקומות ציבוריים; ישנה סכנה שהם ילכו לאיבוד אם לא ישגיחו עליהם כהלכה.
התקנים כמו ג‘יוביט (Jiobit) יכולים להיות עזרה אמתית כאשר צריך לאתר את יקיריכם; במידה שהם שוכחים את הסביבה והולכים לאיבוד. ג‘יוביט הוא התקן קליפס מאובטח עם בלוטוס‘, GPS וחיבור WIFI המאפשר לכם לשמור על יקירכם בבית ומחוץ לבית.
התקן זה מאפשר לכם להגדיר גם מגבלה גאוגרפית (GEOFENCE) מסביב למקום מסוים כך שתקבלו התרעה במידה ועונד ההתקן חצה את אזור זה. ג‘יוביט גם זוכר את דפוסי התנועה של החולה ומתריע כאשר יש בהם שינוי.
3. אלצהיימר מאסטר (The Alzheimer Master) – אחד החידושים החברתיים לטיפול באלצהיימר.
אלצהיימר מאסטר הוא למעשה אפליקציה בעזרתה ניתן להקליט קול של אדם מוכר ואהוב.
באמצעות הקלטת קולכם תוכלו ליצור תזכורת ללקיחת תרופות, שתייה מים, אכילה וכו‘. ניתן גם להשתמש בהקלטות אלו בתור שעון מעורר, כך תמנעו מיקיריכם חרדה רבה אשר יכולה להיגרם מצלול אזעקה רגיל. שמיעת קולו של אדם מוכר יכולה להיות הרבה יותר מרגיעה בהשוואה לצליל אזעקה.
יתר על כן, האפליקציה יכולה להקליט את תגובות המשתמש על מנת שתוכלו להבין מה מצבו בעזרת בחינת הנתונים. את אלצהיימר מאסטר ניתן להשיג עבור כל מכשירי אנדרואיד בעלות של 10$ עבור שימוש מלא. ניתן גם להוריד לתקופת ניסיון חינם.
4. אלקסה של אמזון (עוזר מופעל בקול)
חולי אלצהיימר עשויים להגיע לנקודה שבה הם מרגישים כמו נטל על המטפל או על משפחתם. לפעמים אפילו דברים פשוטים כמו התאריך של היום או השעה עלולים להישכח באופן קבוע. התמודדות עם שכחה זו עלולה ליצור מצב של סטרס גם לחולה וגם למטפל.
עוזר מופעל בקול כמו אלקסה של אמזון יכול לעזור מאוד בהקשר הזה. ניתן להשתמש בעוזר מופעל בקול בשביל התרעות ותזכורות, ניגון מוזיקה, סיפור בדיחות וסתם לנהל שיחת אינטראקציה עם החולה.
מכשירים אלו יכולים לענות על שאלות ללא הפסקה וניתן לחזור על השאלות כמה פעמים שהחולה רוצה. טכנולוגיות מתקדמות אלו יכולות לעזור לחולי האלצהיימר להרגיש פחות בודדים, ולחוות יותר שליטה על מצבם.
ניתן גם להשתמש בהם גם לצורך שליטה על דברים כמו הטמפרטורה בחדר ועצמת האור בהתאם לצרכים של החולה.
5. סילבר מות‘ר (The Silver Mother) – חיישן חדשני לבית לטיפול באלצהיימר
כאשר אחד מבני המשפחה מאובחן כחולה אלצהיימר; אלו הם יקיריהם אשר מוצאים את עצמם על תקן של מטפלים. במהרה הם מגלים, טיפול בחולה אלצהיימר הוא עבודה במשרה מלאה.
יש לעקוב אחר פעילות החולה, להעסיק אותם, לדאוג לביטחונם, לוודא שלקחו תרופות, לעזור להם עם מטלות היום יום ועוד דברים רבים חוץ מאלו. לא תמיד המטפל יכול לעקוב אחר הכל; זוהי בדיוק הנקודה בה סילבר מות‘ר נכנסת לפעולה.
מכשיר זה כולל מספר חיישנים אשר יכולים לעזור לנהל מעקב אחר דפוסי השינה, התרעות לתרופות, פעילויות וכו‘ של חולה האלצהיימר. החיישנים הם קטנים ופשוטים וניתן להשתמש בהם לצורך הכרת דפוסי ההתנהגות הרגילים של החולה, ולקבל התרעה כאשר ישנה פעילות חריגה.
כל הסנסורים מחוברים אחד לשני באמצעות רכזת אם המחוברת לראוטר.
6. אפליקציות לוח שנה
אפליקציות אלו מיועדות עבור המטפלים; אפליקציות כמו לוח השנה של גוגל יכולות לשמש לצורך מעקב אחר כל המטלות שעל המטפל לבצע.
לוח השנה יכול ליצור תזכורות אוטומטיות לצורך מעקב אחד נטילת תרופות; ביקורים חשובים ותורים לרופאים; והרבה דברים חוץ מזה. המטפלים יכולים גם לשתף פעולה באמצעות לוח השנה ולשתף את המטלות אחד עם השני; כך מספר אנשים יכולים לנהל מעקב על התורים והתזכורות.
7. שיפור איכות החיים – ספארק ממוריז (The Spark Memories Radio)
– מוזיקה הוכחה כמרגיעה ומקלה במצבי חרדה וכמסייעת לשיפור מצב הרוח של אנשים הסובלים מאלצהיימר ודמנציה.
ספארק ממוריז רדיו היא למעשה אפליקציה אשר כוללת אוסף של אלפי שירים ישנים. מנגינות אשר לוקחות אותנו אחורה לשנות השלושים ומאפשרות למטפלים לתזמן רשימת השמעה עבור יקיריהם בלחיצת כפתור. האפליקציה זמינה למכשירי אנדרואיד ואפל ועולה 9.99$ לחודש.
ככל הנראה נשאר לנו לחכות עוד הרבה זמן עד היום שבו נתעורר לשמוע על חולה האלצהיימר הראשון שנרפא. אך למרות זאת, בעזרת החידושים הטכנולוגיים המתאימים, יש לנו את היכולת להפוך את חיי החולים לשמחים יותר, מופחתי לחץ ונוחים עד כמה שאפשר.
כשהיום התחיל הכל היה נהדר: שמים כחולים ובהירים, השמש זורחת, ובפעם הראשונה כל בני הדודים יגיעו יחדיו לחגיגת האביב השנתית בביתה. היא תכננה הכל בצורה מושלמת והייתה בעיצומן של ההכנות לארוחה. הצלי כבר היה בתנור, תפוחי האדמה כבר רתחו, הירקות התבשלו…
הכל הולך להיות מושלם.
האורחים החלו להגיע ושרה החליטה להיכנס רגע הביתה ולשאוף אוויר קריר. זהו הרגע שבו זה קרה. כאשר שרה יצאה שוב מהגינה היא התבלבלה מהנוכחות של כל כך הרבה אנשים.
למה יש כל כך הרבה אוכל? מה עושים כל בני הדודים אצלה בבית? מה קורה כאן?
בעודה שואלת את בעלה, הזיכרון החל לחזור אליה, אבל החוויה השאירה אותה בהלם לשארית היום.
שרה הייתה אישה בריאה. היא עבדה פעם בשבוע, הקפידה על תזונה, ישנה כרגיל; אך למרות הכל לא היה ניתן להתחמק מהעובדה – מחלת האלצהיימר החלה להתפתח וסימניה גברו מידי יום.
בעודה מבקרת את הרופא יחדיו עם בעלה אלכס, האבחנה הרפואית אושרה. לשרה אלצהיימר בשלב טרום קליני המתפתח בהדרגה לשלב הראשון של המחלה.
האבחנה – אלצהיימר
הרופא החל להסביר על האפשרויות שיש היום לטיפול באלצהיימר. התרופות הקיימות מנסות להפחית את השפעת הסימפטומים של האלצהיימר ומסייעים לשפר את הזיכרון, או לחשוב בצורה ברורה.
התרופות פועלות מסייעות למטופלים לשמור על היכולת לבצע את פעולות היום יום (למשל להתקלח בעצמם, להכין אוכל, לעסוק בפעילות מחוץ לבית), לתקופה קצת יותר ארוכה מהאפשרות ללא התרופות.
אבל, בין שפע הניסויים בטיפול במחלה בתרופות ודרכים כימיות (חלקם הרב כושלים), התעוררה גם תקווה בקרב קהילת האלצהיימר; היתכן כי שינוי באורח החיים יביא לירידה בהשפעת האלצהיימר?
הקשר בין הלב לראש
מדענים חוקרים בהרחבה תיאוריה לפיה ישנו קשר בין בריאות הלב וכלי הדם לבין בריאות המוח.
אלצהיימר היא מחלת מוח ניוונית ואת התחלתה ניתן למנוע אם המוח נשאר בריא. הקשר בין הלב לראש מצביע על כך שמניעת מחלות כמו סכרת, מחלות לב, כולסטרול וכו’, הפוגעים בלב, יכולים גם למנוע אלצהיימר. המחקר בתחום זה כולל:
שיפור אורח החיים באמצעות: באמצעות לוח זמנים נוקשה של אכילה, שינה ושגרת אימונים בהתאם לסימפטומים איתם אנו מתמודדים, ישנו סיכוי להפחית את התקדמות המחלה ולסייע בטיפול באלצהיימר.
יתר על כך, אורח חיים בריא הכולל שינה מספקת ודיאטה מאוזנת יכול למנוע גם בעיות לחץ דם, כולסטרול ומחלות לב (אשר כולם גורמי סיכון לאלצהיימר) וכך לשמור על בריאות הלב, כלי הדם (והמוח).
ניסויים בתרופות קיימות למניעת גורמי סיכון בלב למחלת האלצהיימר: למשל תרופות ללחץ דם נבדקות על חולי אלצהיימר על מנת לבדוק האם הן מפחיתות את הסימפטומים.
על פי המחקרים האחרונים, עולות תיאוריות המצביעות על כך שהאלצהיימר אינו מוגבל אך ורק לגורם גנטי; זה תלוי גם בהרגלי החיים של האדם, אינטראקציה חברתית, מחזור השינה, הדיאטה, האושר הנפשי וכו’.
לכן, אם אדם יכול לשנות את הרגליו ולמלא אחר שגרה המותאמת באופן מושלם לצורך מאבק בתסמיני האלצהיימר – זה עשוי לייצור שינוי במצב בריאותם.
הקשר בין הלב לראש
שרה בוחרת את הטיפול באלצהיימר
שרה החליטה לבחור בדרך פעולה זו לצורך הטיפול. הרופא ביצע סריקה מקיפה של גופה ושילב את הנתונים עם המידע על התסמינים והמידע הגנטי שלה.
כל המידע הוזן אל תוך אלוגריתם אשר התאים עבורה את שגרת חיים. זה כלל 8 שעות לשינה, 14 שעות של צום (החל מהערב), אימונים גופניים כמו ריצה, שחייה, הליכה ועוד.
לאחר כמה חודשים בה הקפידה על שגרה זו, היא החלה לחוש בשינויים. השינוי הקיצוני באורח החיים הפחית בצורה משמעותית את הסימפטומים. זהו אולי אינו פתרון לטווח ארוך, אך לפחות השפעת המחלה נדחתה.
מלבד התרחיש המתואר למעלה, ישנן גם דרכים אחרות אשר נבדקות כדרך לטיפול באלצהיימר. להלן כמה מהן:
1. התמקדות בעמילואידים לטיפול באלצהיימר:
עמילואידים הם משקעי חלבון עמילואיד בטא הנחשבים לסימפטום מאפיין של מחלת האלצהיימר. שיטות הטיפול המוצעות למטה נועדו למנוע את התפתחות העמילואידים (כלומר לעצור את המחלה):
התרופה סאראקטיניב (Saracatinib) למניעת הרס תאי עצב:
חלבוני עמילואיד בטא בגוף עלולים לעורר חלבון אחר בשם Fyn ולהפעיל אותו בצורה אגרסיבית. כאשר חלבון FYN מופעל יתר על המידה הדבר גורם להתנוונות מוחית. אם ישנה דרך למנוע את הפעלת ה FYN, תהיה זו אבן דרך חשובה בדרך לטיפול באלצהיימר; זהו המקום בו סארקטיניב – תרופה אשר נועדה לצורך מניעת סרטן – נכנסת לתמונה.
כאשר התרופה נוסתה על עכברים, התרופה כיבתה את פעולת חלבון ה FYN והפסיקה את התנוונות המוח וסייעה לעכברים להפוך בחזרה את חלק מאובדן הזיכרון שלהם. החוקרים פועלים על מנת לבצע ניסויים בבני אדם ולבדוק את יכולות התרופה במניעת אלצהיימר בהקדם האפשרי.
נוגדניםמונוקלונלים:
נוגדנים מונוקלונלים הם תרופה המשמשת למניעת היווצרות עמילואידים. כמו כן היא גם מסייעת בהסרת עמילואידים וסילוק חלבוני עמילואיד בטא מהמוח. התרופה סולאנזומאב (solanezumab) פועלת כך והיא נמצאת בשלבי ניסוי בקרב מטופלים בשלב הטרום קליני של האלצהיימר.
2. חוסמי עמילואיד בטא (Beta-amyloid blockers):
דרך אחת למנוע את העמילואידים היא באמצעות הפסקת הייצור של חלבון עמילואיד בטא. חוסמי ייצור שונים משמשים בניסויים לחסום את פעילות החלבון.
3. מניעת דלקת:
אלצהיימר גורם לדלקת קלה (נפיחות, אדמומיות וגירוי) ברקמת המוח. התרופה ליאוקין (Leukine) נחקרת כיום בתור אמצעי למניעת הדלקת שאמורה למנוע את התקדמות האלצהיימר.
מהו הטיפול באלצהיימר שנחשב הטוב ביותר?
לצערנו אנו רק מתחילים לחקור את האפשרויות ועדיין אין לנו תשובה…
למרות שהטיפול התרופתי לצורך הפחתת סימפטומים נמצא בשימוש נרחב, שינויים באורח החיים – כמו אלו של שרה אהרוני – יכולים בהחלט להיות הטיפול היעיל ביותר לאלצהיימר אשר בו נשתמש בעתיד.
עם זאת, אין שני מוחות זהים, זוהי הסיבה מדוע כל טיפול משפיע אחרת על כל חולה אלצהיימר. כולנו נקווה, שיום אחד בעתיד, אנו נגיע ליום בו התרופה לאלצהיימר היא אינה חלום אלא מציאות.
מחפשים מידע על איך טכנולוגיה יכולה להשפיע על הטיפול באלצהיימר? היכנסו למאמר – חידושים טכנולוגיים לטיפול באלצהיימר.
אחד הסימפטומים המטרידים ביותר במחלת הדמנציה הוא: האדם החולה בדמנציה, חוזר על אותם שאלות שוב ושוב. אציג לכם 6 דרכים אשר יעזרו לכם לשמור על שלוותכם בתקשורת שלכם עם החולה. בנוסף, יעזרו לחולי הדמנציה לווסת מתח וחרדה.
מדוע חולי דמנציה שואלים שאלות חוזרות?
לרוב, חולה הדמנציה, חוזר על אותם שאלות, משתי סיבות עיקריות: א. הוא פשוט שכח מה הוא שאל קודם. ב. הוא מרגיש חרדה, חוסר ביטחון ומתח אשר גורמים לו לשאול את אותם שאלות כדי להרגיע את החרדה בה הוא נמצא.
לדוגמא: יום לפני התור לרופא של אמא, אמא שאלה מספר פעמים- למי התור ומתי התור מתקיים? ביום של התור עצמו, היא שאלה כל 20 דקות את אותם שאלות חוזרות. כמו כן, שעות ספורות לפני התור עצמו היא שאלה כל 5 דקות, את אותם שאלות שוב ושוב. זאת משום שהיא הפכה ליותר עצבנית, ככל שהתור לרופא התקרב.
דוגמא נוספת, בשלבים יותר מאוחרים של המחלה היא- כאשר הבת הלבישה את אמה, האם שאלה “לאן הולכים”? הבת ענתה לה, “הולכים לרופא”. כעבור כמה דקות שוב האם שאלה, “לאן הולכים?” במקרה שכזה, האם קרוב לוודאי שכחה את שנאמר לה קודם וחזרה על אותה שאלה שוב.
6 טיפים כיצד להתמודד עם חולה דמנציה, אשר חוזר על אותם שאלות?
1.חיו את המציאות העכשווית שלהם-
טעות מאד נפוצה וטיבעית לחלוטין, הינה לתקן את חולה הדמנציה. כמו כן, להזכיר לו שהמציאות שהוא טופס אותה כנכונה, היא למעשה אינה נכונה.
להלן מקרה לדוגמא: שושנה (שם בדוי), התגוררה עם משפחתה בחיפה, בשנת 2012, כאשר החדר שלה היה בעליית הגג. כיום, בשנת 2019, משפחתה עברה להתגורר בנהריה, בדירה ללא עליית גג. שושנה, כיום עם דמנציה מתקדמת ושואלת שאלות חוזרות ונשנות כל יום על הזמן בו היא עוד התגוררה עם משפחתה בדירה עם עליית הגג בחיפה, בשנת 2012.
לדוגמא, שאלות כמו: ” מתי הכלב באגס, יגיע מלמטה לחדר שלי?” או “מתי תתקנו את המעקה במדרגות לחדר שלי?”
במקרה הנ”ל, שושנה נתקעה באירועים משמעותיים מסוימים מהעבר שלה, מה שגורם לה להיזכר בהם כל פעם מחדש ועל כן היא חוזרת ושואלת על אותם אירועים שוב ושוב.
תגובה “נורמלית” כביכול הינה, להזכיר לה כי היא מתגוררת בחדר רגיל בדירה אחרת כיום, אך זה לא מה שיגרום לה למצוא הגיון בעולם הפנימי שלה. התשובה הזו רק תזכיר לה עד כמה היא מבולבלת.
התגובה אשר יותר יכולה להועיל הינה, להשתתף בחוויה שלה, לדוגמה: כאשר היא שואלת שאלות מהסוג הנ”ל, יש להגיב כאילו שאנו עדיין חיים ב2012 בדירה עם עליית הגג שבחיפה.
לדוגמה: “הכלב נמצא כעת בטיול בחוץ עם אחד הילדים”. או שאחד הילדים יביא את הכלב לעליית הגג, כדי לארח לך חברה.”
יכולים להיות מצבים אשר בהם האדם חולה הדמנציה יזהה היכן הוא נמצא ומה היא השנה שהוא חי בה ויהיו מצבים שלא.
להלן ספרים מעניינים בנושא של מחלת הדמנציה:
2.השתמשו ב”שקרים” לבנים-
מומלץ להשתמש בהם, במיוחד במקרים בהם חולי הדמנציה מעוניינים לבצע משימות העלולות לסכן את חייהם. לדוגמא- ניקח את אותה גברת שושנה, אם היא מתעקשת לנהוג ברכב, משום שהיא בטוחה שהיא נוהגת היטב. מותר בהחלט בכדי לא לפגוע ברגשותיה, לומר לה כי הרכב נמצא כעת במוסך ולא ניתן לשימוש. עדיף לתת מקום לרגשותיהם, מאשר לנסות להסביר להם דברים שהם גם ככה לא יבינו או לא יזכרו.
סיבה נוספת, מדוע כדאי להשתמש בשקר לבן, היא למנוע מהם כאב או אבל. לדוגמה: להסביר לשושנה כי אחותה נפטרה עלול לגרום לה לכאב ועצב, איתו בני המשפחה המטפלים בה יאלצו להתמודד. במקום זאת, עדיף להגיד לה, כי אחותה יצאה כעת לקניות. מה שיגרום לשושנה קרוב לוודאי כעבור כ-20 דקות, לשכוח כי עובדה זו נאמרה לה כבר והיא תשאל את אותה השאלה שוב.
להשתמש בשקרים לבנים, לאדם הדמנטי, היא דרך עדיפה מאשר לומר לו את האמת העלולה להכאיב לו ולגרום לו למצב רוח רע. במיוחד, כאשר קיים סיכוי סביר שאותו אדם ישכח את האמת שנאמרה לו כעבור כ-20 דקות.
מוזמנים להצטרף לקבוצת הווטסאפ שלנו- בנושא מחלות זיקנה:
3.הסיחו את דעתם-
לחולי דמנציה, לעיתים קיימת שאלה שתקועה בראשם והם לא יכולים למצוא דרכים להיפטר ממנה. הדרך פעולה שעוזרת להם במצבים אלו, הינה, להסיח את דעתם בפעולה או במטלה שיש צורך לבצע אותה. לדוגמה ניקח את משפחתה של שושנה, אם שושנה שואלת את אותה השאלה שוב ושוב, כדאי מאד להסיח את דעתה במשפט כמו: “בואי נכין ביחד את הכריך”. או ש”בואי לקפל עימי כעת את הבגדים” וכד’.
4.הכינו להם לוח זיכרון לבן-
רצוי מאד, להכין להם לוח לבן קטן, בו יהיה רשום להם אילו משימות הם צריכים לבצע במהלך היום. כאשר המשימות כתובות על הלוח, אין לאדם הדמנטי צורך לשאול את אותם שאלות שוב ושוב, משום שהכל כתוב לו מול העיניים. גם אם הוא שואל שוב את אותה שאלה, פשוט מראים לו את הלוח הלבן עם המשימות שלו היום וזה יכול להרגיע אותו לכמה דקות הקרובות.
בהמשך למאמר על אפוטרופסות, האם כדאי לך להתמנות ומה התפקידים של האפוטורופוס על גוף ורכוש? להלן מידע על מה נדרש לעשות כדי להתחיל את תהליך האפוטרופסות.
על מנת להתמנות כאפוטרופוס על גוף ו\או רכוש בישראל נדרשים ההליכים הבאים:
שיחת תיאום ציפיות לפני תחילת תהליך האפוטרופסות-
יש לקיים, מוקדם ככל הניתן, פגישה עם האדם שאתם מתכוונים להתמנות כאפוטרופסים עבורו. ככל שהדבר אפשרי, שוחחו עמו בשפה המובנת לו, ובהתאם ליכולת הבנתו. הסבירו לו מהו תפקידכם כאפוטרופסים, נסו להבין מהם צרכיו ורצונותיו, וערכו “תיאום ציפיות” לגבי תקופת האפוטרופסות. לשיחה זו יש חשיבות רבה, גם אם הנכם קרוביו של האדם. במהלך השיחה יתכן ותגלו שלקרובכם יש רצונות וצרכים שלא הייתם מודעים אליהם. אם אין באפשרותכם לברר עם האדם מהם צרכיו ורצונותיו, בררו מהו רצונו כפי שהובע בעבר, בהתחשב בהשקפת עולמו ואורחות חייו.בקשה למינוי אפוטרופוס לאדם וכן בקשה להחלפת אפוטרופוס, יש להגיש לבית המשפט לענייני משפחה בתחום השיפוט בו מתגורר האדם שזקוק למינוי (בקרב האוכלוסייה המוסלמית- ניתן להגיש את הבקשה גם בבית הדין השרעי).
מילוי טפסים לביהמ”ש לענייני משפחה-
מצורף קישור לאתר האינטרנט של הרשות השופטת, בו ניתן למצוא טפסים והסבר להגשת בקשה למינוי אפוטרופוס לגוף (=עניינים אישיים ורפואיים), לרכוש או למינוי כללי (לגוף ולרכוש) וכן, בקשה למינוי אפוטרופוס להתערבות רפואית דחופה. טפסים אלה, יש להדפיס, למלא, להחתים את בני המשפחה המסכימים למינוי או לחילופין, לרשום את בני המשפחה המתנגדים למינוי. מידע הרשום בטפסים אלו חייב להיות חתום ע”י מי שמעוניין להתמנות כאפוטרופוס מול עורך דין. חתימה של עו”ד יכולה להעשות בכל בית משפט תמורת 50-60 שקלים בלבד. יש להביא עמכם תעודות זהות לצורך אימות החתימה. המידע הנרשם בטפסים יכול להיות לחומר עזר רב לפקידת הסעד אשר בהמשך אמורה לכתוב תסקיר לביה”מש ולהגישו ע”י המלצתה מי יכול לשמש כאפוטרופוס על האדם שזקוק לאפוטרופוס.
פנייה לרופא גריאטר לביצוע איבחון…
יש לפנות לרופא גריאטר או פסיכוגריאטר לצורך כתיבת תעודה רפואית- הרופא צריך למסור אבחון גריאטרי, אשר יקבע מה היא רמתו הקוגנטיבית של הקשיש והאם הוא אינו כשיר לקבל החלטות מבחינת רמת השיפוט שלו. כמו כן, נערך לו טסט מנטלי ע”י מרפאה בעיסוק. אם הקשיש מתגורר בדיור מוסדי, בהחלט יש לפנות לרופא גריאטר במוסד שבו הקשיש מתגורר, כנ”ל לגבי המרפאה בעיסוק. במידה והקשיש מתגורר בביתו, יש צורך לפנות לרופא גריאטר בקופת החולים או באופן פרטי. במידה והקשיש מאושפז בבית חולים, יש לפנות לרופא גריאטר ומרפאה בעיסוק בבית החולים שבו הקשיש מאושפז, לצורך האיבחון הקוגנטיבי. כאשר התעודת רופא כתובה, יש צורך להגיש אותה ביחד עם טפסי הבקשה למינוי אפוטרופסות בבית המשפט לענייני משפחה באזור המגורים שלכם.
פניה לביהמ”ש להתחלת תהליך האפוטרופסות-
פניה לביהמ”ש לענייני משפחה ותשלום אגרת בית משפט לפתיחת תיק. אדם המעוניין להתמנות כאפוטרופוס, צריך לשלם אגרת בית משפט לפתיחת תיק אפוטרופסות, האגרה היא לרוב בין 400 ל-600 שקלים. בנוסף, יש צורך להחתים עורך דין על התצהיר מטפסי פתיחת תיק אפוטרופסות בבית משפט. המועמד לאפוטרופסות צריך להגיש את כל המסמכים הנדרשים לבית המשפט ולהמתין לתהליך שהתבצע.
במהלך התהליך, פקידת הסעד, צריכה להגיע לבית הקשיש ולראיין אותו, כמו כן גם לראיין את המועמד לאפוטרופוסות על הקשיש. למעשה, היא אוספת אינפורמציה על הקשיש וסביבתו ומגישה תסקיר עם המלצה לגבי מי האדם\הארגון המתאים ביותר לשמש כאפוטרופוס על גוף ו\או רכוש הקשיש.
החלטת ביהמ”ש- לאחר שכל המסמכים הנדרשים לתהליך, מוגשים לבית המשפט, יערך דיון בבית משפט בדרך כלל הוא בדלתיים סגורות והמועמד המעוניין להתמנות כאפוטרופוס לא מוזמן לדיון, מי שנמצא בדיון הם- פקידת הסעד ונציג מטעם היועץ המשפטי לממשלה. בדיון יוחלט מי יהיה אפוטרופוס על הקשיש, לכמה זמן ולאילו עניינים- גוף ורכוש, או אחד מהם. יכולים להיות עד 2 אפוטרופסים על חסוי אחד.
כיצד ממנים אפוטרופוס על אדם ערירי (אדם ללא ילדים)?
התהליך על אדם ערירי מתבצע בהתאם לנסיבות הבאות:
מאיפה להתחיל את תהליך האפוטרופסות אם האדם גר בביתו?
אם האדם שעליו ממנים אפוטרופוס מתגורר בביתו בקהילה, אז אדם מסביבתו הקרובה המעוניין להתמנות כאפוטרופוס עליו, צריך להתחיל את תהליך האפוטרופסות דרך הלשכה לשירותים חברתיים הקרובה לאזור מגוריו של האדם הערירי שעליו ממנים אפוטרופוס.
מאיפה להתחיל את התהליך במידה והאדם מאושפז בבית חולים?
במידה והאדם הערירי מאושפז בבית חולים, יש לפנות לעו”ס המחלקה בבית החולים, על מנת שתגיש דו”ח סוציאלי לפקידת הסעד מהלשכה לשירותים חברתיים באזור המגורים שבו האדם הערירי מתגורר. הדו”ח מסביר על המצב הפסיכו-סוציאלי של המועמד הערירי והמלצה למינוי אפוטרופוס עבורו.
מאיפה להתחיל את התהליך במידה והאדם מאושפז במוסד גריאטרי\שיקומי?
במידה והאדם הערירי מאושפז במוסד גריאטרי\שיקומי, עליו לפנות לעו”ס המטפלת בו במוסד. העו”ס המטפלת צריכה להגיש דו”ח סוציאלי לפקידת סעד מהלשכה לשירותים חברתיים באזור המגורים שבו האדם מתגורר.
במקרה ואותו אדם זקוק למימון ממשרד הבריאות\רווחה במוסד. עליה להגיש עותק של הדו”ח למשרד הממן, על מנת שכאשר המועמד הערירי יקבל את המינוי של האפוטרופסות האפוטרופוס שלו יגיש למשרד הממן את צו האפוטרופסות, המשרד הממן, יוכל להתחיל לממן את שהותו של האדם הערירי במוסד.
במידה ואין אדם אשר מעוניין או יכול להתמנות כאפוטרופוס קבוע על גוף ו\או רכוש עבור אותו אדם ערירי, העו”ס או פקידת הסעד, תמנה עמותה לשירותי אפוטרופוס, הבולטות ביותר הן: ‘הקרן לטיפול בחסויים’, ‘גג לחוסה’ ועוד. עמותות אלו תפקידן לדאוג לחסוי לכל צרכיו ולהגיע לבקר לעיתים קרובות.
כתבה: עירית רבינוביץ, עו”ס עם תואר שני בבריאות ושיקום, מעוניינים בייעוץ והכוונה למינוי אפוטרופוס? צרו עימי קשר- 0547758564.